Annas brevkasse
3. oktober 2018Brev til Nikoline Werdelin: Min veninde opdrager en lille tyran
Min venindes datter på 8 år får alt for ofte sin vilje og er med til at bestemme alt for meget i hjemmet. Læs her, hvad Nikoline Werdelin råder denne læser til at gøre
Af: af Nikoline Werdelin
![brev til Nikoline](https://imgix.femina.dk/media/article/nikoline.jpg?auto=format,compress&fit=min&fp-x=0.5&fp-y=0.5&ar=414:548)
Kære Nikoline
Jeg har et problem, som jeg helst ikke vil inddrage familie og venner i, og derfor prøver jeg nu at skrive til dig. Min veninde, der også er min nabo, er alene med sin datter på otte år. Faren har aldrig været inde i billedet – hun mødte ham på en ferie. Pigen er sød, men også meget forkælet, og hun har desværre en del problemer i skolen, både fagligt og socialt. Ofte kommer hun slet ikke i skole, fordi hun ifølge moren har en ”dårlig morgen”. Moren er førtidspensionist, så hun skal ikke selv ud ad døren. Fagligt har datteren svært ved at følge med, og lærerne har fokus på problemet. Moren mener selv, at hendes datter har angst og adhd, og pigen er ved at blive udredt. Måske er forkælet ikke det bedst dækkende ord, for det er ikke sådan, at pigen får alt, hvad hun peger på. Det handler mere om, at hun er med til at tage mange beslutninger i hjemmet og ofte får sin vilje i forhold til sengetider, aftensmad og så videre. Personligt mener jeg, at hun har alt for stor medbestemmelse, og at det er med til at gøre hende utryg og forvirret. Det har jeg forsøgt at sige til min veninde, men hun vil slet ikke høre på mig. Hvis jeg skal være ærlig, mener jeg, at opdragelsen er med til at gøre tilværelsen sværere for datteren. Men skal jeg blande mig, eller bør jeg holde min mening for mig selv? Samtidig kan jeg godt se, at det til tider er hårdt at være alene med et barn, og at det kan være svært at rumme problemerne. Bedsteforældrene er døde, og selv om jeg prøver at hjælpe med pasning indimellem, skal jeg også passe mit arbejde og min familie. De bedste hilsner Lone