Min mand har ikke lyst til sex
![https://imgix.femina.dk/media/b7639a0feab7493c913882e84c4a67fb.jpg](https://imgix.femina.dk/media/b7639a0feab7493c913882e84c4a67fb.jpg?auto=format,compress&fit=min&fp-x=0.5&fp-y=0.5&ar=414:548)
Kære Renée.
Jeg er en kvinde på 30, der er så heldig at have mødt manden i mit liv og har fået nogle dejlige børn med ham. Han er på mange måder helt perfekt - omsorgsfuld, kærlig, økonomisk ansvarlig, sjov, livlig og ikke mindst en fantastisk far! Der er masser af kys og kram i hverdagen, gode dialoger - altid med stor respekt for hinanden. Så alt i alt har jeg da vist skudt papegøjen. Men gennem vores cirka ni år lange forhold har sex været en påfaldende lille del af livet. Han har aldrig haft noget særlig stort behov. Det har for det meste været mig, der har taget initiativet, men efterhånden er min spontane lyst og mit engagement ved at være væk. Så er mønstret således, at jeg bliver ked af det, taler med ham om det, hvorefter han forklarer sin manglende lyst med arbejdspresset samt den energi, han bruger på sin træning, og den fylder ret meget hos ham. Så om aftenen - eller aftenen efter - har vi sex for ligesom at sætte punktum for den diskussion! Så går der en måned, og så gentager mønsteret sig. Han ser det ikke selv som noget problem, og når jeg har foreslået tiltag eller evt. samtale med se-xolog, har han totalt afvist det! Han mener, det er noget, der holdes inden for hjemmets fire vægge. Af samme grund taler jeg ikke med nogen om det - af loyalitet over for ham. Men han gør intet aktivt for at ændre på noget. For mig er det efterhånden ikke så meget sex for lysten og driftens skyld mere - jeg føler mig faktisk totalt uinspireret og har efterhånden svært ved at slappe rigtig af og i det hele taget vise mig nøgen for ham. Men når vi er sammen, kan vi opnå en samhørighed og intimitet, som kys, kram og romantik ikke helt kan dække. Jeg tænker på, om det bare er mig, der må se mig nødsaget til at få finjusteret mine behov. Eller om jeg må holde på, at det er noget, vi må arbejde på at få rigtigt i gang.
J.K.
Kære J.K.
Du rammer lige ned i en problematik, som rigtig mange kvinder går rundt og kæmper med. Du spørger, om du skal affinde dig med, at du aldrig vil få det, du længes efter eller om du skal insistere på at arbejde med problemet. Jeg tror, du skal fortsætte med at kæmpe for at få, hvad du længes efter, sammen med den mand, du tydeligvis elsker. Derfor tænker jeg, du måske endda kunne prøve at være lidt mere krævende. Jeg synes godt, du kunne prøve at presse ham til at gå med til sexolog. I et ægteskab gør man ting for hinanden, undertiden også uden at have lyst, og det seksuelle er altså en ret væsentlig faktor. En sexolog er måske ikke nogen mirakelkur, men det er et sted at starte og en måde at få problemet ud i det åbne og på dagsordenen på, i stedet for at gå og reparere lidt hist og pist og så forlade sig på, at miraklerne indtræffer af sig selv. Vil han fortsat ikke det med sexologen, gælder det om at være kreativ og finde på andre måder at få hjælp på og andre måder at tale om det på, som er et problem for dig - men bare at give op, det er ikke, hvad jeg forstår du er parat til endnu.
Kærlig hilsen
Renée
![https://imgix.femina.dk/legacy/media/d3adbd661ac1426fb1b7a32c4e311e1f.jpg](https://imgix.femina.dk/legacy/media/d3adbd661ac1426fb1b7a32c4e311e1f.jpg?auto=format,compress&fit=min&crop=faces,entropy&ar=4:3)
Spørg Renée
Renée Toft Simonsen er Cand.psyk. Har du et spørgsmål til Renée, kan du skrive til hende på renee@femina.dk, så kommer dit brev måske i FEMINA og på femina.dk. Du er også velkommen til at skrive en kommentar i feltet herunder, dog besvares spørgsmål ikke her.