Selvudvikling
26. februar 2019Brev til Renée: Min kæreste vil ikke flytte sammen – hvor længe skal jeg vente på ham?
Jeg har ikke lagt skjult på, at jeg gerne vil bo sammen med min kæreste. Jeg har flere gange prøvet at give ham en deadline, men hver gang bliver det fejet ind under gulvtæppet. Skal jeg blive ved med at satse på ham, eller skal jeg gå min egen vej? Læs ugens brev til Renée her
Af: af Renée Toft Simonsen
![https://imgix.femina.dk/media/article/1637-renee-2.jpg](https://imgix.femina.dk/media/article/1637-renee-2.jpg?auto=format,compress&fit=min&fp-x=0.5&fp-y=0.5&ar=414:548)
Hej Renée Jeg er en ung pige på 20 år. Jeg har været sammen med min skønne kæreste i snart tre år, og jeg kunne ikke forestille mig at være sammen med nogen andre. Til sommer skal vi finde ud af, hvor vi skal studere. Jeg er fast besluttet på, hvad jeg vil. Men min kæreste har det svært med det hele. Jeg har ikke lagt skjult på, at jeg gerne vil bo sammen med ham, og jeg har egentlig bragt det op siden december. Han viser bare ikke engagement i det, og jeg føler mig uønsket. Han siger, at det ikke er mig, han er i tvivl om. Han har bare svært ved at tage en beslutning og komme væk fra sine venner. Jeg bliver enormt ked af det, fordi jeg satser så meget på det her forhold, og er nok lidt af en kærlighedsnarkoman angående ham. Han er så fokuseret på sine venner, og hvad de gør, at jeg føler, jeg bliver skubbet til side og glemt. Han er sammen med dem hele tiden, og han går i byen hver weekend.
Jeg har flere gange prøvet at give ham en deadline for hans beslutning, så jeg kan komme videre i stedet for at være ked af det, men det bliver fejet ind under gulvtæppet gang på gang. Den ene dag er han vildt interesseret og kigger på lejligheder sammen med mig og tjekker de ting ud, jeg har fået købt (jeg har nok købt alt, hvad man behøver, haha). Men den næste dag vil han slet ikke snakke om det og bliver ret aggressiv, hvis emnet kommer på tale. Jeg er ikke ude på at tage ham væk fra alt og alle, men jeg kan virkelig mærke, at jeg bliver ked af det, og det skal stoppe. Jeg ved, han er forvirret, men jeg er nødt til at komme videre nu. Skal jeg blive ved med at satse på ham, eller skal jeg gå min egen vej? Mvh. den desperate kærlighedsnarkoman LÆS OGSÅ: Jeg føler mig som gæst i min kærestes liv Kære desperate kærlighedsnarkoman Det er noget af en titel, du underskriver dig selv med, og en, jeg tror, mange kvinder vil kunne nikke genkendende til – og ja, også mænd, tænker jeg. Du er slet ikke alene. Rigtig mange menneskers største længsel er at smelte sammen med ”den anden”. Det er dog i din alder ofte kvinden, der har den dybe længsel, da det synes, som om drenge eller mænd kan være lidt længere om at modnes til det punkt, hvor de ønsker at slå sig ned, bo sammen med en fast kæreste og ikke mindst foretage de prioriteter, det kan kræve. Jeg kender en del unge mænd mellem 20 og 25 i min umiddelbare nærhed, og meget få af dem er klar til at flytte sammen med deres kæreste og til at opgive samvær med deres venner, fordi de satser på parforholdet. Jeg har hørt om en del unge mænd, der har slået op med deres kæreste, fordi de simpelthen syntes, hun var for krævende og ville have opmærksomhed hele tiden, hvilket gik ud over deres tid med vennerne.
Det er sikkert nedslående læsning for dig, fordi du selv er meget forelsket og meget klar til at flytte sammen med din kæreste. Som du skriver, har du allerede købt alt, hvad I kunne få brug for. Du spørger, om jeg synes, du skal satse på din kæreste eller gå din vej, og i den måde, du stiller det op på, synes der kun at være de to muligheder ... Men jeg tænkte faktisk, at der kunne være en tredje mulighed, og det er, at du finder en lejlighed til dig og en veninde og flytter sammen med hende. Du trænger måske til at komme hjemmefra, og hvorfor ikke vælge en anden pige at flytte sammen med, eller en dreng, som ikke er en kæreste? På den måde kan du få din frihed, dit eget hjem, som du længes efter, og du kan så også have din søde kæreste, bare ikke så intenst, som du længes efter. Hvis han virkelig er så dejlig og sød, som du skriver, er det måske værd, at du arbejder med din egen længsel efter sammensmeltning, prøver at dæmpe den lidt og prøver at blive mere selvstændig frem for at presse ham til noget, han ikke har lyst til eller er parat til? Du kan nemlig både blæse og have mel i munden. Du kan blive mere selvstændig, flytte hjemmefra og skabe dit eget sted, få det hjem, du ønsker, og samtidig beholde ham som kæreste og ses indimellem, når han har tid og ikke skal ses med sine venner? Han lyder jo til gerne at ville dig – måske ikke hver eneste dag, men han er glad for dig, og I har været kærester i tre år, så hvorfor ikke prøve et kompromis og afvente, om ikke han bliver klar inden for de næste år? Det vil være mit forslag, at du gør det på den måde, for jeg synes ikke, det virker konstruktivt at tvinge en, du elsker, til at gøre noget, han ikke har lyst til. At han ikke har lyst lige nu, betyder ikke, at han ikke elsker dig, eller at han aldrig får lyst til at flytte sammen. Det betyder bare, at han ikke er klar lige nu. Kærlig hilsen Renée Skriv til Renée Cand.psych. Renée Toft Simonsen giver hver uge gode råd og kærlige indspark til læserne. Du kan spørge om alt, hvad der hører kvindelivet til. Send en e-mail til renee@femina.dk. Redaktionen forbeholder sig ret til at forkorte i de breve, der bringes i bladet. Da Renée modtager mange breve, kan der gå et stykke tid, før du modtager svar. Kun de breve, der bringes i bladet, får svar. Meget mere Renée Her kan du finde tidligere svar fra Renée. Så tumler du lige nu med et parforhold, der halter, eller en teenager, der ikke trives, eller lignende, så find et godt råd, der måske kan hjælpe dig videre.