Formanden: Vi skal turde tale højt om handicap
![Gift med en handicappet](https://imgix.femina.dk/media/article/panthermedia_b245330756_7360x4912.jpg?auto=format,compress&fit=min&fp-x=0.5&fp-y=0.5&ar=414:548)
foto: Panthermedia og PR
![Liselotte Hyveled](https://imgix.femina.dk/liselotte-00104.jpg?auto=format,compress&fit=min&fp-x=0.5&fp-y=0.5&ar=4:3)
Foto: PR
Vi skal performe, alt imens vi er perfekte! Så enkelt kan vores samfundskultur opridses, når man spørger Liselotte Hyveled, der er formand for Det Centrale Handicapråd. Det er et problem, men ikke udtryk for uvilje! Bare uvidenhed, mener hun.
Liselotte Hyveled er ellers selv ret god til det med at performe og se perfekt ud imens, men den 53-årige chef i Novo Nordisk er så meget mere. Ud over at være formand for Det Centrale Handicapråd, som rådgiver regering, Folketing og myndigheder i spørgsmål om handicap, så er hun mor til en datter med autisme og stærkt optaget af, at vi skal beholde vores nysgerrighed i forholdet til andre mennesker.
LÆS OGSÅ: Anetas mand er handicappet: "Han er sexet og lækker"
– Jeg ser det som et stort samfundsmæssigt problem, at vi mangler nysgerrigheden. Især unge er optagede af, hvordan de tager sig ud. I en verden, hvor perfektionismen hersker, er det nemmere at være kæreste med en, der er som en selv. Mange kan have svært ved at se ud over et handicap og fokusere på det, man kan, når man har et handicap, frem for det, man ikke kan.
Nervøse ved det ukendte
På den måde har vi som samfund mistet en naturlig nysgerrighed. Når man ikke har stillet spørgsmål ved tingenes tilstand længe, holder man op med at være nysgerrig, og så handler det om at iscenesætte sig selv frem for at interessere sig for mennesker, der er anderledes end en selv, siger hun.
En undersøgelse fra 2017 viser, at hver tredje dansker ikke kan forestille sig at være kæreste med en, der har et fysisk handicap. Og taler vi om et psykisk handicap, er det hver anden.
LÆS OGSÅ: Heidi fik sclerose som 29-årig: Min verden brød fuldstændig sammen
– Det er nedslående, men det bunder ikke i uvilje, men i uvidenhed og nervøsitet ved det ukendte – det er jeg sikker på, siger Liselotte Hyveled. Hun har selv været primus motor i at ansætte mennesker med handicap hos Novo Nordisk.
– Det var lidt op ad bakke i begyndelsen, men det giver en total bonus. For når man ansætter en, der kommer med noget andet i bagagen, får man meget mere på paletten. Hvis vi gjorde det, bare fordi vi ville have et godt image, så kunne de jo bare sidde ovre i hjørnet. Men vi ansætter folk, der giver merværdi. Det handler om at få trykket hul på den byld, for så længe 20 procent føler sig utrygge ved at sidde på café med en handicappet, så har vi en udfordring!
Liselotte Hyveled mener grundlæggende, at eksemplets magt, oplysning og lovgivning er vejen til et mere nuanceret samfund, hvor der er en plads til alle på lige fod. Men hun ved også, at det ikke er nok at lovgive.
En gevinst på jobbet
– Jeg har oplevet, at mange ikke aner, hvordan de skal forholde sig til et menneske med et handicap. Nogle tror, at hvis man har et fysisk handicap, så er man måske også mindre intelligent end andre. Men samfundsmæssigt og menneskeligt kan det jo slet ikke betale sig at lave forskelsbehandling. Vi er bare vant til, at mennesker med handicap har været ”gemt væk” på beskyttede værksteder, så vi har ikke set dem som nogle, der kunne have ordinære jobs. Men set fra et virksomhedssynspunkt kan de virkelig blive en gevinst, pointerer hun.
Omvendt skal man også passe på med særbehandling, mener formanden, som erkender, at det nærmest er tabu at fyre en handicappet, og at det kan føles som at trække et nummer i lotteriet, hvis man som chef ikke føler, at man kan fyre en medarbejder, som ikke dur til sit arbejde. Handicappet eller ej.
– Det er ikke nok at lave en lov. Vi skal bruge vores humor og selvironi, og så skal vi være modige nok til at spørge: ”Hvad er der galt med dig?”, ligesom børn gør, før deres forældre trækker dem væk!