R.E.M. - poetisk rockband
![https://imgix.femina.dk/media/f28800860ef546ff9cd66afc909bc450.jpg](https://imgix.femina.dk/media/f28800860ef546ff9cd66afc909bc450.jpg?auto=format,compress&fit=min&fp-x=0.5&fp-y=0.5&ar=414:548)
Jeg er ikke den store fan af guitarrock. Hvis jeg får anbefalet en cd med løftet om god guitarrock, er jeg sjældent overbevist om, at det er mit livs musikalske oplevelse, der er i vente. Med en enkelt undtagelse. For amerikanske R.E.M. spiller jo strengt taget netop guitarrock af den helt jordbundne slags kombineret med stærke tekster. Et par stille og rolige greb på den gamle
spade, vers, omkvæd og derudad. Men Michael Stipe og resten af R.E.M. kan noget med genren, som løfter den over det ordinære og gør den poetisk. R.E.M. fik sit store gennembrud i 90'erne med klassikere som "Loosing my Religion" og "Everybody Hurts", som med ét slag hævede niveuaet på datidens hitlister betydeligt, og efter nogle år med relativt jævne musikalske
præstationer fik de fat i lidt af magien igen med deres seneste album, "Accelerate".
Nu forsøger R.E.M. at gentage succesen. Collapse Into Now bliver i første omgang solgt på singlen "Mine Smell Like Honey", men lur mig, om ikke det virkelige guld ligger og gemmer sig andre steder på det nye album. For eksempel i nummeret "Blue" med gæsteoptræden af selveste Patti Smith. "Collapse Into Now" er udkommet.
RELEVANTE LINKS
![https://imgix.femina.dk/legacy/media/05a0ccaf7cd8424584c4a06bc4173476.jpg](https://imgix.femina.dk/legacy/media/05a0ccaf7cd8424584c4a06bc4173476.jpg?auto=format,compress&fit=min&crop=faces,entropy&ar=4:3)
![https://imgix.femina.dk/legacy/media/1d4ab2d23dae42c5a83fbb00257dc425.jpg](https://imgix.femina.dk/legacy/media/1d4ab2d23dae42c5a83fbb00257dc425.jpg?auto=format,compress&fit=min&crop=faces,entropy&ar=4:3)