Familierne får ikke nok anerkendelse
![https://imgix.femina.dk/media/4329074b1b7949019f2e7c5f71a2a9d8.jpg](https://imgix.femina.dk/media/4329074b1b7949019f2e7c5f71a2a9d8.jpg?auto=format,compress&fit=min&fp-x=0.5&fp-y=0.5&ar=414:548)
Foto: Sara Lindbæk
Rikke Høgsberg savner større anerkendelse af den kæmpe indsats, de pårørende yder i forbindelse med udsendelse af en soldat.
- Det er også familien og vennerne, som er med til at løse opgaven - ikke kun soldaten. Bare det at stå alene med alt det praktiske arbejde, fordi far eller mor er væk, kræver en kæmpeindsats i børnefamilierne, og dertil kommer den konstante bekymring, som ikke er blevet mindre i de seneste år.
Ifølge Rikke Høgsberg er familierne derhjemme meget påvirkede af udsendelsen. Men de har svært ved at fokusere på deres egen situation.
- Det kommer hurtigt til at handle om den udsendte, og den indsats er selvfølgelig også stor - men vi må ikke glemme hele baglandet, og det er derfor, vi i det seneste år yderligere har forstærket vores fokus på denne gruppe, bl.a. ved at udgive bogen "Baglandet". Bogen uddeler vi som en hjælp til alle familier, som står over for, at nogen i familien skal sendes ud.
Hvilken reaktion er det, familier til udsendte møder?
- Nogle familier, jeg har talt med, fortæller, at de på det nærmeste skal stå skoleret og retfærdiggøre deres valg. De bliver holdt ansvarlige for den danske
udenrigspolitik, og det ligger mellem linjerne, at man er en dårlig forælder, hvis man hellere vil udsendes end at være hjemme hos sine børn. Den reaktion opleves som meget hård af familien, som har brug for opbakning.
- Heldigvis er der også opbakning langt de fleste steder, og selv eventuelle umiddelbare negative reaktioner aftager, når først udsendelsen er en realitet. I øvrigt mener jeg, at vores soldater og deres familier i øjeblikket ikke får den anerkendelse i samfundet, som deres store indsats berettiger til. Jeg håber, min bog kan være et lille skridt i den rigtige retning.
![https://imgix.femina.dk/legacy/media/9a04212da7e040ce8b5a57f849837f8c.jpg](https://imgix.femina.dk/legacy/media/9a04212da7e040ce8b5a57f849837f8c.jpg?auto=format,compress&fit=min&crop=faces,entropy&ar=4:3)
Er din søn soldat? Her kan du læse om, hvordan det påvirker os, når vores børn er udsendt i krig.
Alle pårørende oplever bekymring i større eller mindre grad, og de fleste har tænkt på, at døden kan blive en følge af udsendelsen. Graden af bekymring er tiltaget de sidste par år i takt med, at der har været flere sårede og faldne soldater.
Der kan være irritation over at være efterladt derhjemme med alle hverdagens problemer at slås med. Måske skal egen karriere og egne fritidsinteresser sættes på stand by under udsendelsen. Særligt den tilbageblevne i børnefamilien oplever et stort praktisk arbejdspres.
Næsten alle føler stolthed over, at manden eller datteren er ude i verden og gøre en forskel til trods for de risici, en udsendelse medfører.
En del føler jalousi over ikke at være en del af oplevelsen og over ikke at være en del af det tætte broderskab, der udvikles mellem soldaterne. Soldaterkammeraterne bliver de indviede, og det kan skabe en følelse af at være fravalgt som fortrolig.
Mange føler en forstærket kærlighed, fordi udsendelsen sætter tingene i perspektiv. Man kommer til at savne hinandens kvaliteter under udsendelsen.
Nogle oplever en følelsesmæssig rutsjebanetur, der indeholder alle slags følelser. De pårørende kan opleve, at de skifter følelser fra det ene øjeblik til det andet, og de bliver virkelig trænet i at kunne rumme mange følelser på en gang.
Nogle oplever frustration over omverdenens manglende forståelse. Eksempelvis kan det virke meget nedslående at skulle forsvare Danmarks udenrigspolitik i Irak, når man har mest lyst til at tale om sine bekymringer for mandens ve og vel.
I modsætning til hvad folk ofte tror, oplever mange udsendte og deres familier, at deres familie bliver styrket af udsendelsen. Følelsen af at have gjort en forskel og at have løst en opgave sammen øger familiens kærlighed og styrke.
Hælp til pårørende
- Alle nære pårørende kan få psykologbistand i forbindelse med udsendelsen.
- De pårørende tilbydes praktisk støtte gennem en pårørendetelefon, tlf. 7216 1818.
- Før en udsendelse får pårørende mulighed for at høre om udsendelsen på informationsmøder.
- Pårørende har deres egen internetportal med flere detaljerede informationer.
- Den pårørende og den udsendte har gode muligheder for at holde kontakten under udsendelsen gennem telefon og internet.
Hvad med dig? Har du oplevet, at dit barn har været udstationeret som soldat?
Skriv en kommentar om, hvordan du oplevede det og del det med Femina.dk's læsere.