Vulva-halskæder og en glinsende dildo: Her er fem værker, der vækker din indre feminist
![Marie Laurberg](https://imgix.femina.dk/media/article/maja_malou_lyse.png?auto=format,compress&fit=min&fp-x=0.5&fp-y=0.5&ar=414:548)
Caroline Wilms. Foto: Maja Malou Lyse
Kunst kan provokere, kunst kan rykke ved folks grænser, og kunst kan starte vilde debatter.
Inden for feminismen er kunsten også et flittigt brugt redskab for at få vigtige emner på dagsordenen. Nogle med mere kreative og opsigtsvækkende værker end andre.
Marie Laurberg, der er museumsinspektør og kurator på Louisianas kommende udstilling "Mor!", er ikke i tvivl om, at kunsten har stor betydning for samfundet.
- Kunsten og den bredere kulturlitteratur er med til at skabe nye fortællinger og inviterer folk til at se ting fra nogle andre vinkler end det, der er mest udbredt. Jeg er helt overbevist om, at det har en indvirkning på de opfattelser, der er i kulturen. En af kunstens roller er jo at spejle nogle kulturelle strømninger og undersøge nogle eksistentielle spørgsmål, siger hun.
I forhold til feministisk kunst er det ikke så underligt, at det ofte provokerer, siger museumsinspektøren.
- Det er jo en kunst, der ønsker at forandre nogle billeder eller forestillinger i kulturen, og derfor kan det opfattes som provokerende.
Herunder har vi samlet fem bud på feministiske kunstværker, der har til formål at frigøre kvinder og deres seksualitet.
Art must be beautiful, Artist must be beautiful
Serbiske Marina Abramovic har i fire årtier været en del af performancekunstens verden og er kendt for sine ekstreme og grænsesøgende kunstværker, hvor hun ofte bruger sig selv og sin krop til at få et budskab frem.
"Art must be beautiful, Artist must be beautiful" fra 1975 er et af hendes mest kontroversielle værker, hvor hun i over 50 minutter sidder nøgen på en stol og børster sit hår så voldomt, at hun begynder at bløde, mens hun gentager sætningen: "Art must be beautiful, Artist must be beautiful."
Marina Abramovics tanker med forestillingen var at befri kroppen og sjælen fra de begrænsninger, der er pålagt af den vestlige kultur. Det er en kritik af kunstverden og af kvinders rolle i kunsten.
Hun ville vise, at den kvindelige figur i kunsten ikke kun behøver at være smuk, men at en kvinde i kunsten kan og er meget mere, og skønhed ikke længere er nødvendigt.
Værket blev fremført på Charlottenborg i udstillingen "Kvindeudstillingen XX" i 1975, hvor 20 af de andre kunstnere, der deltog på udstillingen, valgte at tage afstand til Abramovic, da de tolkede værket som masochistisk.
Men det fik alligevel rykket ved nogle grænser i kunstens verden.
"Det er blevet klart, at det angreb, de kvindelige feministisk orienterede kunstnere gennem første halvdel af 1970’erne iværksatte på en kunstnerisk norm, har fået afgørende betydning — ikke blot for den udvikling, kunsten tog, men også for det blik, man kaster tilbage på historien,” sådan skriver museumsinspektør for Statens Museum For Kunst, Birgitte Anderberg, blandt andet i kataloget til udstillingen “”What’s Happening?” fra 2015, som Abramovic var en del af.
Pussy Got Talent
Danske Maja Malou Lyse blev for alvor et kendt navn i programmet "Sex med Maja," der kørte på DR2 i efteråret 2019, hvor hun blandt andet lærer kvinder, hvordan de foretager en gynækologisk undersøgelse på dem selv.
Tidligere samme år var hun aktuel i udstillingen "Art and Porn" på Aros i Aarhus, der markerede, at det var 50 år siden, pornoen blev frigivet i Danmark.
Her udstillede hun de to kunstværker "Pussy Got Talent" og "Sex is not a Natural Act".
"Sex is not a Natural Act" er en skulptur, der forestiller en stor, pink og glimtende dildo, og den sætter spørgsmålstegn ved påstanden om, at sex er det mest naturlige i verdenen.
Maja Malou Lyse fortæller i talkshowet "Sara Bro på DR2", at en forudtaget indtilling til, at sex er det mest naturlige, er farlig, da vi så aldrig lærer at få et ordenligt sprog for sex og seksualitet.
"Pussy Got Talent" er en video, hvor Lyse har brugt sig selv som model. I videoen ser man ikke andet end Lyses overkrop og underliv, hvor hun ligger med spredte ben og med hænderne får det til at ligne, at hendes vagina snakker.
Majas Malou Lyses agenda er at udfordre den seksuelle natur og sætte fokus på, at der ikke er noget rigtig eller forkert, når det gælder sex.
Tap and Touch Cinema
Den østrigske kunstner Waltraud Lehner, der går under kunstnernavnet Valie Export, opførte i perioden fra 1968-1971 forestillingen "Tap and Touch Cinema," hvor hun gik rundt på gaden med en kasse på overkroppen og lod fremmede stikke hænderne ind og røre ved hendes bryster i op til 30 sekunder.
Værket, der blev annonceret som den mindste biograf i verden, var en demonstration af objektivering og seksualisering af kvinder i film.
Valie Export var altså noget forud for sin tid og fik allerede dengang sparket gang i debatten om at se kvinder som de er i virkeligheden og ikke som de sensuelle og romantisierede billeder, der især kom til udtryk i filmverdenen.
Milo Moiré, en schweizisk pornografisk skuespillerinde og model, opførte i 2016 et værk, der mindede meget om Valie Exports væk, ved navn "Mirror Box".
Her turnerede hun rundt i Düsseldorf, London og Amsterdam med en kasse lavet af spejle, der enten dækkede hendes bryster eller underliv. Derudover lod hun folk at røre ved hende i 30 sekunder.
Moirés forestilling var også en måde at sætte fokus på kvinders seksualitet.
Det var dog ikke alle, der var lige begejstret for hendes performative kunst. Hun endte nemlig med at blive anholdt af politiet i London, der tilbageholdte hende i 24 timer.
The Plopegg Painting- A Birth of a Picture
"Mirror Box" var ikke første gang Milo Moiré udførte et lettere opsigtsvækkende værk i det offentlige rum.
Moirés kunstværker er kendt for altid at have en politisk, og tit også en feministisk, agenda. Det havde hendes første fremførte værk også.
I 2014 opførte hun værket "The PlopEgg Painting - A Birth of a Picture" til en tysk kunstmesse i Køln.
LÆS OGSÅ: Ane Høgsberg: Hvorfor er det så farligt at sige, at man er feminist?
Her satte hun æg, fyldt op med farve, op i skeden, mens hun bagefter spredte benene over et hvidt lærred og pressede — eller "fødte" — æggene igen.
Æggene landede på lærredet og gik i stykker, så farven flød ud og dannede et abstrakt maleri.
Værket skal symbolisere kvindelighed og den månedlige frigivelse af ægget i kvinders kroppe. Det abstrakte maleri er efterfølgende også blevet sammenlignet med en kvindes livmoder.
Vulva-afstøbninger
Kunst kan tage sig ud på mange måder og som oftest er der et vigtigt budskab bag. Her taler vi om et mere håndgribeligt stykke kunst, som du faktisk kan få med hjem.
Her er der tale om et meget personligt smykke, du kan have hængende om halsen.
Kvinden bag er Amalie Grauengaard, der laver afstøbninger af kvinders vulvaer i gips, som hun bagefter laver smykker af.
- Jeg har engang følt skam over, hvordan jeg så ud og været typen, der i svømmehallen har stået ind mod væggen i badet, så ingen kunne se mig, siger hun til TV 2.
Og lige netop derfor laver hun smykkerne. For at hjælpe andre kvinder med at have det bedre i deres krop. Ingen er ens, og ingen er forkerte. Vi ser alle forskellige ud.
- Hvis jeg kan få bare én kvinde til at føle sig bedre til pas i sin egen krop, så er min lykke gjort, siger Amalie Grauengaard.
Moderskab og kunst
Kurator Marie Laurberg tror, at det næste skridt i den feministiske kunst er, at der kommer mere fokus på moderrollen.
Før har moder-figuren ikke været betragtet som "fint" i kunstverdenen. Men der er nogle nye fortællinger, der er på vej frem, mener hun.
- Feministisk kunst bliver især meget fremtræden i 1970'erne, hvor kvindelige kunstnere begynder at beskæftige sig med kvinderollen og kvindebilledet i samfundet. Feminismen handlede meget om at løsrive kvinder fra den her moderrolle og den samfundsposition, som var koblet til den rolle.
- Men jeg tror, at det er noget, vi kommer til at se mere til nu, da der er noget selvbevidsthed hos den generation af kvindelige kunstnere, der bliver mødre i de her år, og som insisterer på, at det ikke er noget, der er modstridende i deres praksis og ikke noget, der skal gemmes væk.
- Vi kan bare se på Beyoncé, der lagde et billede op, hvor hun portrætterer sig selv som Jomfru Maria, den hellige mor. Det er jo også en måde for hende at portrættere et stærkt kvindebillede på. Hun bruger sit moderskab til at bygge sin figur op, hvor man i 80'erne skulle gemme sit moderskab væk for at bevare sin stjernestatus, siger hun.