![https://imgix.femina.dk/media/article/anna_mejlhede_3_8.png](https://imgix.femina.dk/media/article/anna_mejlhede_3_8.png?auto=format,compress&fit=crop&fp-x=0.5&fp-y=0.5&ar=125:125)
Brev til Anna Mejlhede: Tilbage på arbejdsmarkedet – men hvordan?
![Anna Mejlhede](https://imgix.femina.dk/2021-12-08/anna_mejlhede_2.png?auto=format,compress&fit=min&fp-x=0.55&fp-y=0.31&ar=414:548)
Foto: Betina Fleron
Kære Anna
Jeg gik ned med stress på mit arbejde som lærer for trekvart år siden, og jeg valgte at sige op til sidst, simpelthen fordi jeg kunne se, at den tempofyldte hverdag og det store arbejdspres ikke var godt for mig i længden.
Så jeg har endelig sagt op. Jeg er 55 år, og nu står jeg på lidt af en skillevej, for hvad nu?
Jeg er glad for endelig at leve lidt mere i overensstemmelse med mine værdier, for jeg synes, at nutidens arbejdsmarked kræver alt for meget tempo, og jeg har længe tænkt over, at jeg ville noget andet end at være i hamsterhjulet.
Hvorfor skal vi i det hele taget arbejde så meget, vi har kun et liv?
Selvfølgelig er lærergerningen et erhverv med mening i, men når man ikke får tid til at fordybe sig med børnene og skabe relationer, men det hele handler om at få det hele til at klappe som på en fabrik, bliver jeg træt.
Og nu står jeg altså på den anden side, jeg er ovre min stress, men jeg kan mærke, at der ikke skal så meget til, før mit nervesystem igen bliver vakt i alarmtilstand.
Så nu går jeg lange ture og tænker over, hvad jeg skal med mit liv. Jeg oplever, at folk har lidt svært ved at forstå mig.
![https://imgix.femina.dk/media/article/anna_mejlhede_3_8.png](https://imgix.femina.dk/media/article/anna_mejlhede_3_8.png?auto=format,compress&fit=crop&fp-x=0.5&fp-y=0.5&ar=125:125)
Enhver kan trænge til en pause, men nu må der ske noget, er det, som om de tænker. Jeg er single, børnene er flyttet hjemmefra, men jeg har lidt penge på kistebunden.
Jeg ved godt, at de ikke varer ved, men lige nu kan jeg ikke se mig selv have et almindeligt arbejdsliv igen, og jeg ved heller ikke, hvad jeg har lyst til at lave. Kun, hvad jeg ikke vil.
Og så er jokeren jo også, om jeg overhovedet kan blive ansat nogen steder, (vi ved jo alle sammen godt, at en 55-årig ekslærer måske ikke er det, der står først på en arbejdsgivers ønskeseddel).
Nemt er det ikke, og nogle gange om natten kører mere dystre tanker i ring: Vil jeg kunne finde job? Hvad med penge? Skulle jeg alligevel begynde som lærer?
Kan du hjælpe mig? Tak.
Varme hilsner
Fra K.N.
Kære K.N
Jeg tror, du kan få gavn af noget professionel sparring omkring din jobsituation, for det lyder, som om du skal til at tænke helt ud af boksen.
At vende tilbage til et lærerjob, der kørte dig i sænk, ligner ikke den vej, du skal ned ad igen. Dit helbred må ikke sættes over styr på grund af et job!
Kunne det eksempelvis være en mulighed for dig, at du fremover arbejder på deltid?
![https://imgix.femina.dk/2021-03-04/anna_mejlhede.png](https://imgix.femina.dk/2021-03-04/anna_mejlhede.png?auto=format,compress&fit=crop&fp-x=0.5&fp-y=0.5&ar=125:125)
Brev til Anna Mejlhede: Hjælp! Pensionistlivet venter forude
Du har en god uddannelse og mange års erfaring, og begge dele er jeg sikker på kan bruges i andre sammenhænge end udelukkende en lærergerning.
Hvis du er medlem af et fagforbund, så bed dem om hjælp til at komme videre. Hør ad, om der er kurser eller mulighed for individuel jobrådgivning, herunder hjælp til at netværke.
Som du skriver her, lyder det nemlig, som om du tumler rundt med det hele på egen hånd. Det kan de færreste holde til i længden.
Selv om jeg godt ved, at arbejdsmarkedet ikke ligefrem ligner et tag selv-bord i vores alder, så findes der arbejdspladser, hvor erfaring og modenhed vægter tungere end vores alder.
Trods alt er der en del år endnu, inden du går på pension.
Jeg ved, at eksempelvis BUPL tidligere har tilbudt et forløb for deres medlemmer. Et, de kalder ”Nyt perspektiv – for ledige over 50.”
Her får man hjælp til kompetenceafklaring og jobsøgning – og desuden en individuel kortlægning af, hvilke muligheder dit videre arbejdsliv kunne byde på.
I 2019 indeholdt forløbet både sparring med fagpersoner inden for medlemmernes eget fagområde, såvel som fagpersoner udefra.
Ingen af os tænker hverken særlig klart eller konstruktivt med ryggen op mod muren. Så måske er det første, du skal få afklaret, din økonomiske situation.
![https://imgix.femina.dk/2021-03-11/anna_mejlhede_2.png](https://imgix.femina.dk/2021-03-11/anna_mejlhede_2.png?auto=format,compress&fit=crop&fp-x=0.5&fp-y=0.5&ar=125:125)
Brev til Anna Mejlhede: Skal min søster have opsang eller buket?
Det lyder ikke, som om du har meldt dig ledig, men blot lever af din opsparing lige nu? Måske har du et sikkerhedsnet i en A-kasse?
Alternativt kan du også opsøge en privat erhvervscoach, som kan hjælpe dig med at sætte dine kompetencer og arbejdserfaring i et bredere perspektiv.
Der findes flere dygtige private aktører, men det koster noget, og jeg vil foreslå dig at søge sparring i din fagforening først.
Som lærer har du, blandt mange andre kompetencer, oparbejdet en solid evne til at formidle, organisere og møde andre mennesker lige præcis der, hvor de er.
De evner er jeg overbevist om, at du kan gøre brug af i langt flere sammenhænge, end du måske lige nu kan forestille dig.
Kærlig hilsen
Anna
Står du i et dilemma eller i en svær situation? Skriv til præst og forfatter Anna Mejlhede, anna@soendag.dk.
Redaktionen forbeholder sig retten til at forkorte i brevene, og kun spørgsmål, der bringes i bladet, kan forvente svar.