![Anna_Mejlhede_brevkasse](https://imgix.femina.dk/2023-05-18/10072019-BetinaFleron-5818_0.jpg?auto=format,compress&fit=crop&crop=faces,entropy&ar=125:125)
Brev til Anna Mejlhede: Skal jeg blive hos ham?
![Anna_Mejlhede_brevkasse](https://imgix.femina.dk/2023-07-11/10072019-BetinaFleron-5818_0.jpg?auto=format,compress&fit=crop&ar=414:548&fp-x=0.61&fp-y=0.36)
Foto: Betina Fleron
Kære Anna
Jeg er i et kæmpe dilemma. Jeg mødte for et år siden en fantastisk mand efter fire år som single.
Jeg følte mig ubeskriveligt heldig at møde ham, jeg passer med, i midten af livet, og heldigvis er det gengældt.
Vi har begge hjemmeboende børn, og vi mødes, når det passer, og hygger i weekender og ferier. For seks måneder siden blev han syg og har efter lang tid endelig fået en diagnose, der er ret alvorlig, og hvor han enten bliver rask efter tre-fire år, eller det kan gå helt galt. Han klarer sig egentlig o.k. lige nu, men kan næsten ingenting fysisk, og vi har mange samtaler om liv og død.
Jeg er meget udfordret, da jeg elsker og vil ham, men jeg er konstant i tvivl, om jeg skal forlade ham nu.
Jeg har jo drømme for fremtiden, der indebærer rejser og oplevelse, og p.t. kan vi ikke engang gå en tur sammen. Jeg elsker vores samtaler og hygge, men det er også lidt som at være sammen med en gammel mand, og hvad med fremtiden?
Er det den måde jeg vil leve resten af mit liv på? Alt er fint, når vi er sammen, men lige så snart jeg er alene, kører tankerne, og jeg bliver i tvivl.
Han fortæller fint, hvor meget det betyder, at jeg er der for ham, og jeg vil ham gerne, men hvad med mig?
Mvh
Klara
![Anna_Mejlhede_brevkasse](https://imgix.femina.dk/2023-05-18/10072019-BetinaFleron-5818_0.jpg?auto=format,compress&fit=crop&crop=faces,entropy&ar=125:125)
Kære Klara
Jeg kan i den grad følge dig i din store tvivl her. For din kærestes sygdom rusker op i hele det fundament, I mødte hinanden på
Og I har kun haft omkring et halvt år til at bygge dét op, der nu skal kunne løfte og bære en helt anden virkelighed. Måske kan du bruge den fine samhørighed, der er imellem jer til også spørge din kæreste, hvad han forventer, at din tilstedeværelse i hans liv skal kunne bære?
Når I nu taler om både liv og død, så prøv om du også kan tale med ham om, hvor det her kan lede jer to hen som par.
Jeg hæfter mig ved, at du skriver, at dine tanker mest af alt kredser om det umulige i situationen, når du er alene.
Ikke når I rent faktisk er sammen, selv med de begrænsninger, der er for jeres samvær lige nu. Selv om vi gerne vil alting sammen med det menneske, vi vælger som livsledsager, er der mange måder at være par på.
Kan dine drømme om rejser og oplevelser mon udleves med andre end din kæreste? Det er ikke sådan, at fordi du elsker ham, sidder du i saksen og kan bare skue direkte ind i et sort hul af en fremtid, hvor ingenting kan lade sig gøre.
Dine drømme, dit liv og dine børn SKAL der være plads til. Hvis det her ender med at blive for umulige vilkår at være et par på, er der så en mulighed for, at du kunne være der for denne dejlige mand på en anden måde end som kæreste?
En måde, hvor de forventninger, der knytter sig til en parrelation, er skruet lidt ned?
Kærlig hilsen
Anna
![daniel hoff](https://imgix.femina.dk/2022-09-08/20210518-221823-3-2362x1575ma.jpg?auto=format,compress&fit=crop&fp-x=0.5&fp-y=0.5&ar=125:125)
Han sidder med sin kæreste foran 100 mennesker, da hun trækker telefonen frem og viser beskeden
Står du i et dilemma eller i en svær situation? Skriv til præst og forfatter Anna Mejlhede, anna@soendag.dk
Redaktionen forbeholder sig retten til at forkorte i brevene, og kun spørgsmål, der bringes i bladet, kan forvente svar.
Vil du lytte til femina update? Så lyt til vores podcast, hvor vi en gang om ugen dykker ned i en af de største historier fra vores verden og folder den ud for dig. Du kan lytte til podcasten i appen Ally, i Apples podcast-app eller på Spotify: