![Anna_Mejlhede_brevkasse](https://imgix.femina.dk/2022-11-21/anna_mejlhede_4.png?auto=format,compress&fit=crop&fp-x=0.59&fp-y=0.29&ar=125:125)
Brev til Anna Mejlhede: Skal jeg flytte?
![Anna_Mejlhede_brevkasse](https://imgix.femina.dk/2022-12-16/10072019-BetinaFleron-5818.jpg?auto=format,compress&fit=min&fp-x=0.5&fp-y=0.5&ar=414:548)
Foto: Betina Fleron
Kære Anna
Jeg er flyttet sammen med min veninde gennem 19 år, fordi min ekskæreste og jeg gik fra hinanden. Hun lejer et værelse af mig, da jeg er alene-lejer på lejekontrakten.
Hun får halvdelen af boligstøtten også, selv om jeg har fået at vide af kommunen, at støtten er min alene.
Alligevel har jeg delt den med hende, netop fordi vi er som søstre, men nu efter noget tid, er det hele blevet én stor frustration.
Bl.a. inviterer hun konstant gæster med hjem, selv om hun ved, at det generer mig.
Jeg ved, at hun også bor der, så jeg har ikke tænkt mig at nægte hende at få besøg, men det er nået til det punkt, at jeg overvejer at flytte fra hende.
Hun glemmer konstant vores aftaler, hun lader stort set alle de “byrder”, der kommer undervejs i bofællesskabet hænge på mig, fordi hun aldrig tager ansvar.
Alle de gange jeg er kommet til hende med et problem, snakker hun mig efter munden, og gør det igen dagen efter.
Jeg holder af hende og ville ønske, at det fungerede for mig, men jeg kan mærke, at det ikke fungerer og vil gerne konfrontere hende endnu gang, men jeg frygter for, at venskabet går i stykker.
Jeg har flere gange fortalt hende om mine frustrationer, men de bliver ignoreret gang på gang, derfor prøver jeg at skrive her og høre, om der er måder, jeg kan takle dilemmaet på uden at miste en veninde.
Mit spørgsmål er så, kan jeg tillade mig at flytte, selv om det betyder, at hun også skal, når hun ikke vil?
Venlig hilsen
En frustreret “roomie”
![Anna_Mejlhede_brevkasse](https://imgix.femina.dk/2022-11-21/anna_mejlhede_4.png?auto=format,compress&fit=crop&fp-x=0.59&fp-y=0.29&ar=125:125)
Kære frustrerede Roomie
Selv det tætteste venskab kan ikke nødvendigvis bære, at vi bor sammen. Også søsterlige relationer kræver helt almindelige, håndfaste aftaler og rammer for at holde skindet på næsen i dén konstellation.
Måske har jeres midlertidige bofællesskab haft sin æra?
Når man deler et hjem skal begge parter naturligvis tage sin del af ansvaret med at få det til at glide.
Alle besøg udefra skal være aftalt med den anden part på forhånd. Hvis din veninde boede sammen med en kæreste, ville hun vel heller ikke uden videre invitere gæster, uden lige at spørge først?
Hvis du orker det, så tag snakken med din veninde igen. Ligegyldigt om I skal flytte fra hinanden nu, eller give bofællesskabet en chance mere, så er det af helt afgørende betydning for jeres venskab, at I får talt det her godt igennem.
Fortæl din veninde, at du er bange for at slide jeres venskab i stykker, hvis I bliver boende sammen.
Prøv om du kan tage snakken med udgangspunkt i, at du ikke vil miste hende som veninde. For selv om du er dødtræt af situationen, fornemmer jeg, at du gerne vil hende.
Vis hende det, når du tager den svære snak om, at jeres fremtid som veninder ikke kan gabe over et bofællesskab også. I hvert fald ikke under de vilkår, det har lige nu.
Kærlig hilsen
Anna
![Anna_Mejlhede_brevkasse](https://imgix.femina.dk/2022-12-01/12072019-BetinaFleron-5428.jpg?auto=format,compress&fit=crop&fp-x=0.54&fp-y=0.32&ar=125:125)
Brev til Anna Mejlhede: Hvordan får jeg et bedre forhold til mine voksne børn?
Står du i et dilemma eller i en svær situation? Skriv til præst og forfatter Anna Mejlhede, anna@soendag.dk
Redaktionen forbeholder sig retten til at forkorte i brevene, og kun spørgsmål, der bringes i bladet, kan forvente svar.